NICIODATĂ NU E PREA TÂRZIU
Mamă, ce faci ?
Vrei să-ţi găseşti moartea ?
Intră înăuntru.
Domnule Sullivan ?
Domnule Sullivan !
Dumnezeu tocmai a făcut praf fântâna doamnei Gruber.
Se apropie, Clive.
Anul trecut, a fost un semafor de la capătul străzii.
Acum, fântâna doamnei Gruber.
Cred că Domnul mă are în vedere.
Presimt că anul ăsta îmi sună ceasul.
Eşti încă în viaţă, bătrânico ?
N-ai murit în somn, nu ?
Nu încă.
Vorbeşti singură,
aşa că nu mai poate fi mult.
De fapt, nu vorbeam singură.
Vorbeam cu Clive senior.
Bine. Pentru un moment, am crezut c-ai luat-o razna.
Te interesează o ceaşcă de ceai ?
Nu.
Nici acum şi nici altădată.
De ce ţi-ai pus cravata ?
Nu ai iar necazuri cu poliţia, nu-i aşa ?
Nu, doar dacă nu mă torni tu că nu mi-am plătit toate amenzile de parcare.
Ar trebui.
Probabil se oferă o recompensă.
Înainte să te bage la pârnaie,
ţii minte să-mi repari poarta la verandă ?
E stricată de o lună.
Sigur, bătrânico.
Numai să nu uiţi.
Am uitat eu vreodată ?
Da.
Bine, de data asta n-o să uit.
Deci, ce-a mai făcut Banca ?
Aş vrea să nu-i mai spui aşa.
Clive junior apare pe aici la masă de Ziua Recunoştinţei ?
Da. De fapt,
fiul meu mă duce la restaurant.
Culegem ceea ce semănăm.
Presupun că nu-ţi aminteşti cine a spus asta.
Dumneata, domnişoară Beryl.
Prin clasa a opta.
Hei, tăntălăule.
Nu te duce capul să vii înăuntru,
unde este cald ?
Ştii ce mi-am dorit mereu ?
Mi-am dorit să am destui bani să-mi iau o haină călduroasă.
Şi ştii ce-aş mai vrea ?
Nu, ce altceva ai mai vrea ?
Aş vrea să ne mergem iar la munca împreuna, ca înainte.
Am auzit... Carl Roebuck are o casă mare de...
Nu.
Păi, o reface.
Nu, las-o baltă.
Şase luni de muncă, numai interioare.
Ţi-am spus, nu mai lucrez la el.
De altfel, avocatul meu spune că azi o să plec bogat de la tribunal.
În cazul acesta, îmi împrumuţi zece dolari ?
Rub...
sunt femei în oraşul ăsta care m-ar costa mai puţin decât tine.
Mda, dar nu ţi-ar putea fi prietene.
Bine, iată-ne din nou faţa în faţă, d-le Wirfley.
Întrebarea e de ce ?
Domnule preşedinte, vrem să prezentăm instanţei
cum a fost distrus genunchiul clientul meu,
ca urmare a unui accident petrecut
în timp ce lucra pentru firmă Tip Top Construction.
Am aici numeroase expertize ale unor reputaţi doctori...,
care...
Erau pe aici pe undeva...
- Domnule Wirfley... - Aveţi puţină răbdare...
Domnule Wirfley...
Domnule preşedinte ?
Aţi avut numeroase ocazii să demonstraţi
că accidentul respectiv s-a produs din neglijenţa angajatorului, dar aţi dat greş.
Curtea respinge plângerea împotriva firmei Tip Top Construction.
Din nou, domnule Sullivan.
Sully... Sully ?
Nu trebuia să-mi iau un avocat cu un picior.
Păi, nu-ţi permiteai un avocat cu două.
Nu te descuraja, bine ?
E doar o eşec temporar. Asta e tot.
Să ne amintim strategia noastră.
Strategie ? E prima dată când aud despre o strategie.
Mai devreme sau mai târziu, îi dovedim pe nenorocit.
Judecătorul deja a început
să se enerveze.
L-ai auzit pe judecător.
S-a enervat pe tine, Wirf.
Fiindcă ştie că nu mă voi opri.
Ştiu ce simte.
E bolnav, vorbeşte la telefon, e în Bahamas...
Alege tu un motiv... Nu vrea să te vadă.
Bahamas-ul sună bine.
Ruby, ia-i carnetul de cecuri.
S-o întindem.
Ştiu o mie de tipi
cu care aş fugi înainte să fug cu tine.
Mulţumesc, scumpo.
Am auzit că judecătorul v-a dat afară
din judecătorie pe tine şi pe avocatul ăla de doi bani.
Sper că nu i-ai dat mită mai mult decât îmi datorai mie.
A, Sully, nu fi răutăcios.
America e o ţară grozavă.
Unde în altă parte ar putea un schilod şi un avocat olog şi beţiv
să-i vorbească judecătorului ?
Vestea bună e că am o treabă la care nici măcar tu nu poţi să o dai în bară.
Ţi-am spus că nu mai lucrez pentru tine
până nu îmi plăteşti tot ceea ce îmi datorezi.
Las-o baltă. Ai lucrat la negru, nu-i aşa ?
Tu nu angajezi decât la negru.
Şi nici tu nu lucrezi decât la negru, Sully.
Crezi că ai dreptul să furi de la oricine
are câţiva dolari în buzunar ?
Ar trebui să mă simt responsabil
doar pentru că ai un genunchi făcut praf şi niciun viitor ?
Prostii.
Oricum, făceai treabă de mântuială.
- Crezi că eu am ajuns unde sunt... - Ce ?
Făcând treabă de mântuială ?
Nu.
N-ai ajuns unde eşti făcând treabă de mântuială.
Ai ajuns unde eşti fără să faci treabă deloc.
Ai ajuns unde eşti pentru că taică-tu ţi-a lăsat o moştenire
şi s-a dus devreme în mormânt, astfel încât tu
să poţi toca banii pe excursii la schi şi pe maşini sport.
N-am mai schiat de doi ani, Sully.
Hei, uite, pe mine personal nu mă interesează
dacă ajungi falit, ceea ce probabil se va întâmpla, dar înainte s-o faci
trebuie să-mi plăteşti datoria.
Nu-ţi plătesc nimic.
Nu-ţi datorez niciun nenorocit de cent.
O să intru pe nenorocita aia de uşă, o să te apuc de cap
şi o să te arunc pe fereastră !
5... 4...
3... 2... 1.
Ce ai de muncă ?
Rahat.
Tată ?
Peter ?
Ai nevoie să te duc cu maşina ?
În regulă.
Păi, a trecut ceva vreme.
Trei ani.
- Parcă predai la şcoala aceea... - Care şcoală ?
Universitatea West Virginia.
O, da.
Ce vă aduce în nord ?
Vera.
Bun venit la Ziua Recunoştinţei în iad.
La dracu, Charlotte,
Dacă începem weekend-ul aşa...
O, Vera... Oricum, ce mai face ?
Cred că n-am mai văzut-o de când aţi fost aici ultima dată.
Bine, dar cum poţi trăi într-un orăşel aşa de mic şi să nu te vezi cu fosta nevastă ?
Este uşor, dragă.
Mama lui Peter şi cu mine nu ne învârtim în aceleaşi cercuri.
De fapt, Vera ţine linia dreaptă în viaţă.
Cineva din familie trebuie să o facă.
Tu cine eşti ?
E bunicul tău.
Întotdeauna arată aşa ?
Mda, de cele mai multe ori.
De ce te strigă "Wacker" ?
- Wacker ! - N-am făcut nimic.
- Eşti bine ? - L-a lovit.
- Opreşte maşina. - Ce-ai făcut ?
- Nu am făcut-o. - Ce s-a întâmplat ?
Opreşte maşina până nu-l arunc
afară pe nemernicul ăla mic.
Dragă...
Du-te la tatăl tău şi vezi dacă este bine.
Vrea cineva să-mi spună ce se întâmpla ?
Tu ce crezi, Peter ?
- Du-te la tatăl tău. - Bine, bine.
Mă duc, bine.
De ce întotdeauna loveşti ?
Ce naiba s-a întâmplat, tată ?
Care-i problema ?
Iisuse Cristoase !
Wacker a făcut asta ?
O, nu fi nesimţit.
Am căzut de pe schela acum şase luni.
Ai fost la vreun doctor ?
Mda, la vreo douăzeci.
- Şi ce ţi-au spus ? - Vreo douăzeci de lucruri diferite.
Bine, mulţumesc că m-ai luat cu maşina.
Uite, întoarce-te în maşină.
Te duc unde vrei să mergi.
O, nu.
Ne mai vedem.
Sigur te simţi bine ?
Sunt bine, sunt bine.
Nu-ţi face griji de asta.
Hei, ascultă...
de ce nu treci mâine pe la mama ?
Mai bine întreab-o pe Vera despre asta.
Nu trebuie să-i cer voie
să-mi invit tatăl la masă de Ziua Recunoştinţei.
O să mă gândesc la asta.
Hei.
Mda ?
Nu eşti dezbrăcată, aşa-i ?
Nu, dar pot să fiu în circa două secunde.
E, nu te grăbi.
Vreau o ceaşcă de cafea.
East Towing ? Sullivan.
Mda, sunt aproape de cotitură.
Strada Harmon, numărul 313.
Veniţi să mă luaţi.
Hei... factureaz-o...
în contul Tip Top Construction.
Pa.
Horace ?
Bună, Sully. Nici eu nu sunt dezbrăcat.
O, mulţumesc Domnului pentru asta.
Doamne, cum se poate murdări un om în halul ăsta ?
Lucrând pentru soţul tău.
Credeam că n-o să mai lucrezi niciodată pentru Carl.
E ceva temporar.
Poftim cheile.
Aş fi preferat să nu mă fi băgat în asta.
O, bine. O să vă dau banii cât pot de repede.
Mulţumesc, d-le Yancy.
Hei, dacă tot ai carnetul de cecuri,
de ce nu-mi plăteşti ceea ce îmi datorează soţul tău ?
Eu şi cu tăntălăul am rezolvat problema la el la birou,
dar nu avea la el decât un carnet de cecuri al companiei, înţelegi ? Aşa că...
Frumoasă încercare, Sully.
Îmi e dator.
Ei bine, stai la rând.
E dator la toată lumea.
Ia o sumă mare de bani şi fă o operaţie de bypass...
şi vezi câţi bani îţi rămân după asta.
Ce se întâmplă ?
Am schimbat încuietorile şi îi arunc afară hainele.
Din punctul meu de vedere, nu mai locuieşte aici.
O mutare îndrăzneaţă.
N-o să meargă.
Poate îi atragi atenţia.
Ei bine, poate că da sau poate că nu.
Ştii... când o să câştig la pariuri,
de ce nu l-ai lăsa pe cum-îl-cheamă
şi ai fugi cu mine undeva ?
Unde să mergem ?
În Hawaii. Undeva unde e cald.
Ştii tu, unde pun umbreluţe în băuturi.
Unde îţi fac masaj cu ulei de cocos.
Trebuie să plec.
Rezistă.
Să rezist ?
Asta-i tot ? Atâta poţi spune pe marginea acestui subiect ?
Atâta pot spune pe marginea acestui subiect.
Hei, aici erai.
Unde naiba ai fost ?
Te-am căutat peste tot.
Păi, trebuia s-o laşi baltă.
Din nou aşi.
Trei decari.
Fir-ar !
Intru şi eu.
Sunt sigur că îmi plac femeile care nu se vând pentru bani.
Du-te naibii, Sully.
Mă duc să fac pipi.
Ruby ?
Ce mai e acum ?
Nu-ţi arăta iubirea în public.
Ruby...
Nu-ţi arata iubirea în public.
Pentru Dumnezeu, potoliţi-vă.
Aveţi puţin respect, băieţi.
Uite, ştiu că n-a mers prea bine azi, dar...
sunt o grămadă de alte chestii pe care le putem încerca.
Nu.
Când ai câştigat ultima oară un proces, Wirf ?
Ce legătură are una cu alta ?
Taie.
Îţi trebuie doar noroc porcesc.
Ştii, Sully, eşti singurul tip pe care îl cunosc
îndeajuns de prost ca să creadă în noroc.
Credeam în muncă şi în deşteptăciune, până te-am cunoscut pe tine.
Fă cărţile.
Şapte cărţi.
Care dintre doctorii tăi şmecheri te-a sfătuit
să bei, să fumezi şi să-ţi faci creierii praf ?
Astea sunt cereri absurde, Sully.
Nu mi-ar fi cerut aşa ceva dacă nu m-ar fi cunoscut.
Dacă te-ar fi cunoscut, nu te-ar fi tratat.
Popa câştigă.
Ultima strigare.
Vrei să izolezi mâine una din casele din Nelson, pentru mine ?
Hei, credeam că ai spus că nu vei mai lucra niciodată pentru Carl.
Ţine-ţi gura, Rub.
Izolarea cu vată minerală bazaltică necesită doi oameni.
Ce zici de asta, cap de cauciuc ?
Mâine e Ziua Recunoştinţei.
Nu lucrez de Ziua Recunoştinţei.
Ba da, o vei face.
Plăteşti dublu.
În visele tale.
Izolează atunci singur, nenorocitule.
De ce să plătesc dublu, Sully ?
Hei, ce zi e mâine, Rub ?
E nenorocita de Zi a Recunoştinţei.
Ştii ce mă enervează, Sully ?
Nici nu ai fi ştiut că e Ziua Recunoştinţei dacă nu-ţi spunea Rub.
Ştiu îndeajuns ca să ştiu să trebuie să mă plăteşti dublu. Cinci.
Ştii ce înseamnă Ziua Recunoştinţei ?
Josnic şi murdar.
Ziua Recunoştinţei e pentru oameni normali, Sully,
să facă chestii normale... să fie în sânul familiei.
Şi asta, prietene, nu e pentru tine.
Tot trebuie să mă plăteşti dublu.
Mda. Izolează singur, nenorocitule.
E rândul tău, Jocko.
Zece.
Bine, eu am ieşit.
Care-i problema ta ?
Încerc să comunic cu tine telepatic.
Las-o baltă.
Singura cale să comunici cu Sully e să-i dai în cap cu o lopată.
Mizează, geniule.
15.
Merg.
Ful de optări.
Care de nouari.
Iisuse Cristoase.
Încercam să-ţi spun să ieşi.
Plăteşte-mă, Jocko.
Ştii, Rub, cred că şeful tău are o mică deziluzie amară.
Mâine dimineaţă, pe la ora 7:00, va fi pe-afară,
curăţând de zăpadă aleea bătrânei domnişoare Beryl...
zece grade minus, degete îngheţate.
Apoi, pe neaşteptate, un gând îi va trece prin minte...
Hei, aş fi putut fi înăuntru,
lucrând unde era plăcut şi cald...
muncind cu bătrânul meu prieten Rub.
Ştiu ce trebuie să fac... îl sun pe bunul meu prieten,
cinstitul Carl Roebuck...
şi accept lucrarea de izolaţie pe care mi-a oferit-o...
poate aşa voi recupera o parte din banii pe care i-am pierdut la cărţi.
Dar ştii ce ?
Poate că mâine...
va fi al dracului de târziu.
Gândeşte-te la asta, tembelule.
Tu eşti, Sully ?
Mda.
Ai venit să ne furi noua maşină de deszăpezit ?
Deja am furat-o.
Conform legii, aş putea să te împuşc fără să păţesc ceva.
Doar dacă aş intra în casă prin efracţie.
Ai de gând să intri în casă prin efracţie ?
Deci, ce a păţit tăntălăul ?
Nu ştiu.
El m-a luat mai în serios decât tine când l-am ameninţat că îl împuşc.
Săracul băiat, tocmai s-a operat de inimă.
Poate vrea să-şi trăiască din plin ultimele şase luni de viaţă.
Când îşi va da seama c-o să trăiască până la 70 de ani, o s-o lase mai moale.
Dacă ar fi după mine, n-ar trăi nici până la Ziua Recunoştinţei.
Dă-i drumu'... fură-ne maşina de deszăpezit.
Eşti ăl mai încet nenorocit de hoţ pe care l-am văzut vreodată.
Sully, dă-mi un foc.
Dă-mi un foc.
Du-te acasă, scârbă.
Eşti însurat cu cea mai frumoasă femeie din Bath.
Cine a zis că "Omul râvneşte la ce nu are" ?
Şi spune-i c-o iubeşti.
Altfel îi spun eu.
Dumnezeule, Sully...
Sper să nu ajung ca tine.
Şi eu sper să n-ajungi.
Ai 60 de ani şi încă te mai dai la soţiile oamenilor.
Sper ca la vârsta ta să fiu mai deştept decât tine.
Nu strică să speri.
Ce e sigur e că ai luat startul cam greu.
Ştii, am o maşină exact ca asta.
Identică.
Asta înseamnă că, în sfârşit, te apuci să repari balustrada de la pridvor ?
O voi face astăzi, promit.
Te superi dacă te întreb ce faci ?
Mă asigur că tipul de la care am furat-o nu o va fura înapoi.
Donald, nu te deranjează câteodată
că nu ai făcut mai nimic cu viaţa pe care Dumnezeu ţi-a dat-o ?
De cele mai multe ori, nu.
Din când în când.
Şi nu este vorba doar de ansamblul de care discutăm,
ci şi de tot ceea ce decurge din asta.
Hoteluri, restaurante, staţii de benzină.
- Sărbători fericite. - Oameni buni, aveţi oare idee
ce proprietăţi valoroase vor fi în această zonă ?
Motivul: chiar în această dimineaţă
eu şi dl Lomax am vorbit la telefon, şi el a zis...
Ei bine, C.W., te deranjează dacă
le spui şi lor ceea ce mi-ai spus mie ?
Adevărul este, Clive junior, că am vorbit
despre o investiţie iniţială de o sută de milioane.
O, Joe !
Asta e doar pentru investitorii iniţiali.
Ei bine, doamnelor şi domnilor, cred că vor să urcăm.
Mamă ?
O, da, vă voi spune că apreciez cu adevărat ospitalitatea d-voastră.
Clive a fost extraordinar.
Nu aş fi putut face nimic din toate acestea dacă nu era el.
Trebuie să fiţi foarte mândră de fiul d-voastră.
De fapt, el nu prea e fiul meu.
Au schimbat pătuţurile la spital.
Este o poveste lungă, Clive.
Glumeşte.
Aşa că acum, echipa Dolphin trebuie să se pregătească să transforme.
Dallas, nevoiţi să o ia de la capăt...
pentru Cowboys... Williams şi...
Ai nevoie de ajutor ?
Nu.
Mamă...
Charlotte vrea să plecăm de dimineaţă.
Aşa-i...
Nu ne merge prea bine.
Faptul că suntem aici nu face decât să înrăutăţească lucrurile.
Ştii cine cred eu că e de vină pentru asta ?
Donald Sullivan.
Mamă...
Zilele trecute, era o emisiune la Oprah
despre bărbaţii care nu pot face faţă responsabilităţilor.
Despre cum aceştia au distrus vieţile copiilor lor.
Îţi jur, e exact descrierea lui Donald Sullivan.
Un singur lucru îl înţelege Oprah.
Bărbaţii.
Ce caută camionul ăla acolo ?
Tată !
Hei, ce mai faci ?
Îmi pare rău că am întârziat. Tocmai am ajuns.
Rahat !
Zece. Va intra în terenul de ţintă.
Eseu... Miami !
Sully, tu eşti ?
Hei.
Ce surpriză !
Vera va fi încântată să te vadă.
Maică-ta nu ştia că vin ?
Nu credeam că o să vii.
Vera, ghici cine e aici.
Vin imediat.
Ce-ţi ia atât de mult ?
Trebuie să fac pipi.
Ieşi afară, gogomanule.
Wacker !
Wacker, te avertizez.
Ascultă... am uitat ceva în garaj.
Mda. Eu... mai bine mă duc să văd ce face Charlotte.
Pasa e lungă, lovitura e înaltă, e bine !
De data asta vorbesc serios, Wacker.
Sully...
Sărbători fericite.
Mami !
Wacker, nu. O... Wacker, nu, o... !
Hei, ieşi afară imediat, Will.
Ce cauţi aici ?
Deschide uşa imediat !
- Vorbesc serios. - Ce-ai păţit, puiule ?
Ce să întâmplat ? O, ce i-ai făcut ?
Ce i-am făcut eu lui ? Ce mi-a făcut el mie !
Ce a făcut el cu porţelanurile mamei mele ?
Charlotte, pentru numele lui Dumnezeu !
Nu mă lua pe mine cu "Pentru numele lui Dumnezeu, Charlotte" !
- Ce i-ai făcut ? - Te rog !
E numai vina ta.
Ei bine, Will, voi număra până la zece.
Trei...
Acum care mai e problema, Raymer ?
Stop de frână spart. Asta e a treia oară.
Încă o dată, Sully, şi îţi confisc rabla.
Iisuse Hristoase !
Raymer, e Ziua Recunoştinţei.
Da, bine, dacă reparai asta de prima dată, nu s-ar mai fi întâmplat nimic.
Sunt cincisprezece dolari.
Ai posibilitatea să o plăteşti prin poştă, sau poţi veni la secţie.
Dacă nu e plătită în 30 de zile, vei fi reţinut.
Băiete, sper că o s-o încurci în curând.
Deşteptule, să ştii că într-o zi am să-mi înfig unghiile în tine...
atunci când te vei aştepta mai puţin.
Eşti bine ?
Will.
Da, Will.
E mort ?
- Cine ? - Wacker.
Nu, dar e destul de zdruncinat.
Mai bine ai venit să stai în faţă, cu mine.
Haide. Aşa.
Alo ?
Lipseşte careva ?
Mulţumesc lui Dumnezeu. Unde eşti ?
La Cozy Corner.
Bine, vin acolo.
Mulţumesc.
Te ciondăneşti cu Wacker tot timpul ?
Câteodată.
Cel puţin, îi răspunzi cu aceeaşi monedă. Asta e ceva.
Când mama şi tata o să divorţeze...
Să divorţeze !?
Când mama şi tata o să divorţeze,
mă voi duce să stau cu tata,
iar Wacker se va duce să stea cu mama.
O să vadă ea atunci cât de rău este Wacker.
Da ?
Şi atunci când mama şi tata se vor despărţi, totul va fi diferit.
Noi o să locuim într-o casă, în loc de apartament,
şi eu voi avea propria mea cameră,
şi Wacker n-o să se mai joace cu jucăriile mele
decât dacă îi dau eu voie.
Şi mama şi cu tata n-o să mai aibă discuţii
sau certuri despre bani sau despre orice altceva.
- Bună, amice. - Bună, tată.
Mulţumesc că m-ai sunat.
Atmosfera de acasă e destul de încinsă.
Care-i treaba cu tine şi cu Charlotte ?
Uneori cred că ai făcut un lucru inteligent...
când ai fugit.
Nu am făcut decât să mă duc la cinci case mai încolo.
Ei bine, era ca şi cum te-ai fi dus pe Lună.
Încerci să mă faci să spun că îmi pare rău ?
Nu. Am destulă experienţă în problema asta.
Haide, amice.
Să mergem.
Spune-mi o chestie...
Te gândeşti vreodată la mine ?
Cred că da, uneori. Da.
Ei bine, eu m-am gândit la tine tot timpul.
Salutare !
Salut.
Intră, Sully.
Haide. Stai jos.
Asta e o noapte băieţească în casa Roebuck.
Bem din sticlă.
Unde-i tăntălăul ?
Unde e Ruby ?
De ce a făcut-o ?
Nu e îndrăgostit de ea, dacă asta e ceea ce te frământă.
Hei, habar n-am care e motivul
pentru care fac mai bine de jumătate din lucrurile pe care le fac,
aşa că hai să-l lăsăm în pace pe neghiobul ăla de soţ al tău.
Ai fost vreodată atât de supărat
încât să fi vrut să împuşti pe cineva ?
De asta nu port eu pistol.
Ei, poate că ar trebui să ieşim
şi să cumpărăm vreo două Magnum 357 şi să jefuim bănci, ca Bonnie şi Clyde.
Doar tu şi cu mine.
Ei bine, tu va trebui să fii Clyde.
Eu sunt prea obosit.
Tu întotdeauna mă faci să mă simt bine.
Poate pentru că eşti singura persoană pe care o ştiu
care o duce mai rău decât mine.
Nu. Este pentru că, în adâncul sufletului tău, în secret...
eşti îndrăgostită de mine.
Serios ?
Fac pariu.
Cred că nu vom şti niciodată.
Nu în situaţia în care suntem.
Dacă nu eşti îndrăgostită de mine, plec acasă.
Unde a ascuns ţăcănitul ăla maşina de deszăpezit ?
Prin curte pe la Tip Top.
O s-o fur din nou, mâine...
sau poimâine.
Ai grijă la javra aia de câine.
Nu câinele mă îngrijorează.
Sunt îngrijorat că n-o să pot sări peste gard cu un singur picior.
O, eşti un om printre oameni, Sully.
Mulţumesc.
Ăsta nu a fost un compliment.
Ştiu că nu-ţi place ideea,
dar ar trebui să vinzi casa asta şi să mă laşi să investesc banii
în terenuri, în proiectul imobiliar.
Se fac bani mulţi din asta.
Bani adevăraţi.
Ar putea să fie noua coastă de aur.
Ai dreptate, nu-mi place ideea.
În plus, nu pot vinde această casă.
Am un chiriaş.
Ăsta e alt subiect.
Sully trebuie să plece de aici.
Am urcat sus la el noaptea trecută.
Ar trebui să vezi singură cum arată...
Nenumărate arsuri de ţigară !
Casa asta ar putea fi în flăcări în orice moment.
Clive, ştii că d-lui Sullivan nu-i place să spionezi pe aici.
Nu am spionat.
Eu doar am grijă de bunurile mamei mele,
ceea ce este mai mult decât face ea pentru ea însăşi.
Vreau să spun că păstrarea acestei case este
o nebunie în sine, darămite să mai ai şi un chiriaş piroman.
Cum se face că toată lumea din oraş îl vede aşa cum e şi tu nu ?
O, Doamne Dumnezeule !
Dle Sullivan ! Dle Sullivan !
Mamă, ce este ?
Mamă, ce e ?
Care-i problema ?
Dle Sullivan, vino repede !
Este domnişoara Hattie !
Mamă, am eu grijă de asta.
Mulţumesc lui Dumnezeu că încă eşti aici.
Hattie a fugit din nou.
Stai liniştită, o opresc eu.
Repede. E în mijlocul străzii.
"Repede" nu e chestia pe care o pot face cel mai bine.
Îmi caut fularul.
Ăla e Banca ?
Spune-i că e în bucluc.
- Grăbeşte-te. - Mă grăbesc.
Doar că pare că mă mişc cu încetinitorul.
Nu mergeţi cu maşina pe trotuar !
Bună, frumoaso. Ai fugit de acasă ?
Încotro te duci ?
La sora mea, în Albany.
Lasă-mă să te duc cu maşina.
Cred că vei ajunge acolo mai repede.
Bine.
Ascultă, ce zici dacă într-o seară ieşim împreună să dansăm ?
Să dansăm ?
Da. Doar noi doi.
Hei, Sully.
- Salut, Jake. - Ce mai faci, Sully ?
Iat-o, în bune condiţii.
O, Doamne.
O, mamă.
Ce e cu tine ?
Mulţumesc, Sully.
Ai grijă aici, bine, cât timp sunt cu mama.
Ei bine, Rufus, cred că suntem doar noi doi.
Poftim... du-i astea lui Jocko. El vrea cu ketchup.
Nu am timp pentru o ceaşcă de cafea ?
Sully.
Dă-i asta lui Jocko, la masă a doua.
- Vreau să vorbesc cu tine. - Hei.
- Aş putea... - Dă-i ketchup-ul.
Mă descurcam şi singur. Nu trebuia să te bagi tu.
Cum a fost de Ziua Recunoştinţei, Clive ?
Te-ai distrat bine ?
Nimic, nimic special.
Eu... doar am luat masa cu mama mea.
Nimic special, nu ?
Mă gândeam că poate ai fost într-un loc unde nu ar fi trebuit să fii.
Am mai discutat despre asta.
- Un proprietar are... - Nu eşti proprietarul meu.
Mama mea e...
Ăsta e singurul motiv pentru care nu-ţi trag un şut în fund.
Dacă nu ieşi afară imediat, e posibil să mă răzgândesc.
Hei, ketchup-ul rămâne aici.
Judecătorul Wapner dă chiar acum verdictul.
Mai întâi de toate, îmi pare rău că pasărea a murit...
nu încape nicio îndoiala în această privinţă.
Ne pare rău pentru pierderea d-voastră, dar nu putem da verdicte
pe baza simpatiei.
Hei, Birdy, ai o aspirină ?
Te supără genunchiul ?
Da, credeam că mi-a trecut.
Accidentul a cauzat un traumatism la genunchi.
Asta-i artrită.
Artrită nu se vindecă.
Se înrăutăţeşte.
Poftim...
Ia asta... Te vei simţi mai bine.
Mulţumesc.
Nu ştiam că farmaciştii fac vizite la domiciliu.
- Cât îţi datorez ? - Nimic. Sunt mostre.
Ei bine, dacă într-adevăr ai obţinut o garanţie,
atunci aceasta ar trebui să fie în scris.
În regulă, avocat dubios ce eşti, de care din ei îţi place ?
De reclamant.
E încurcată treaba.
Eu merg pe mâna acuzatului.
Nu ştii nici măcar despre ce e vorba.
Da, dar îmi cunosc avocatul.
Dă-l mai tare.
El ar fi fost fie prea încrezător,
fie prea prost, ca să spună "Vă garantez că pasărea e sănătoasă."
Hotărârea este în favoarea acuzatului.
Ştii, eşti singura mea sursă permanentă de venit.
Nu ştiu nici măcar de ce am intrat aici.
Pentru a fi printre prieteni ?
Probabil că de aia.
Ar trebui cu toţii să vă purtaţi mai frumos cu mine.
Când o să mă duc, o să descoperiţi cât de greu este
să găseşti un avocat olog care e întotdeauna bine dispus.
Ei bine...
Vaya con huevos, amigos.
"Du-te cu ouă" ?
Peter !
O, bună.
Care-i treaba ?
Nu ştiu.
Cu ce ai vrea să încep ?
Eu şi nevastă-mea ne-am certat rău aseară.
Ea a plecat... L-a luat pe Wacker cu ea.
Şi Will unde e ?
Stă cu mine.
Eu ar trebui să plec.
Hei, chiar eşti ocupat acum ?
Eu ?
Ei bine...
Adevărul este că mama are o durere de cap
şi i-am promis că o să-i iau nişte aspirină.
Eşti exact omul de care am nevoie. Haide.
Da, dar eu...
Haide.
Nu am toată noaptea la dispoziţie.
Vrei nişte chifle ?
Câinii nu mănâncă chifle.
Cumperi carne de vită pentru câinele tău ?
Eu n-am câine.
Nu pare că îţi pasă prea mult.
Mă rog...
Ştii, ea m-a ameninţat de câteva luni că pleacă.
Treaba e...
că nu ar fi trebuit să vin cu ea aici de Ziua Recunoştinţei,
deoarece mama este singura persoană din lume
pe care o displace mai mult decât pe mine.
Iisuse Hristoase, omule !
E în regulă.
Ia ţine asta.
Dumnezeule !
Ce-i aia ?
- Unu... - Ce se întâmplă ?
Doi...
- Crezi că e de ajuns ? - Ce vrei să faci, tată ?
Cred că ai dreptate.
- Cred că mai trebuie una. - Tată !
O, da.
Hei, Bowzer.
Uită-te la asta.
Vino.
Room-service.
Da... da, da. Haide.
Poftim.
O, Doamne.
Nu-mi vine să cred.
Sunt membru al Greenpeace
şi tocmai am ajutat pe cineva să otrăvească un câine.
Ei, una la mână, asta nu este otravă. Doi la mână, nu m-ai ajutat prea mult.
Asta o s-o faci mai târziu. Ai mâncat ?
Nu.
Atunci vino. Îţi fac cinste cu un hamburger.
Auzi, dacă nu te deranjează,
poţi să-mi spui şi mie ce naiba se întâmplă ?
Mai târziu, poate.
Nu sunt sigur că asta e o idee bună.
Nu-ţi face griji pentru asta.
Nu ştiu.
Ar putea fi ascuns pe-acolo, gata să se năpustească.
Nu, e complet scos din circuit.
Ei, poate că e o şmecherie.
Ştii, nu este chiar cel mai deştept câine în lume.
Mda, e doar cel mai dezgustător.
Ia uite.
Vezi ?
Pare a fi bine pe aici. Haide.
Spune-mi din nou, maşina asta de deszăpezit e a ta, sau noi furăm ?
Ştiam eu că maică-ta te-a crescut aşa. Hai, urcă.
Ei bine, ce se întâmpla dacă vine cineva şi mă vede...
Hei, hei, te urci sau nu ? Eu nu mai sunt tânăr.
Bine.
Să nu rămâi blocat.
Să nu rămân blocat ? Asta e tot ?
Tatăl meu şi-a părăsit familia când eu aveam un an
şi toată viaţa mea am aşteptat ca el să apară şi să se poarte ca un tată.
Şi iată-mă acum cu tatăl meu, în sfârşit împreună...
Un moment minunat... nu-i aşa ?
Şi ce crezi că facem noi ?
Dăm o spargere.
Şi ce sfat îmi dă ?
"Să nu rămân blocat."
- Eşti bine ? - Da.
În regulă, ia asta.
Atenţie.
Încearcă să nu-ţi tai vreo mână.
Tată ?
Nu te mişca.
Ai avut dreptate.
A treia pastilă a fost cea câştigătoare.
Vreau să spun că asta a fost...
Ştii, când... când am văzut câinele, m-am gândit...
E prima oară când fac aşa ceva.
Ştii care este cea mai mare temere a mamei mele ?
Că e posibil ca viaţa ta să fi fost distractivă.
Spune-i să nu-şi facă griji.
Vreau să-ţi arăt ceva.
Hei, nu vom intra prin efracţie şi aici, nu-i aşa ?
Nu... Am cheia.
Sau o aveam odată.
E proprietatea ta ?
Probabil că primăria o deţine acum în bună măsură, din cauza impozitelor neplătite.
Am crescut aici.
A fost casa tatălui meu.
Din punctul meu de vedere, poate să putrezească.
Da, bunicul tău era meşter priceput.
Aşa de priceput... ?
Da, era... era bun când era treaz,
dar mai apoi nu cred că l-a mai văzut vreodată cineva treaz.
Bunica ta a primit ce era mai rău în el.
Ea era doar...
o femeie slăbuţă, mărunţică şi...
pentru Dumnezeu, el putea să o facă să zboare prin aer.
Acum era aici, în picioare...
şi în clipa următoare, ea putea fi...
în celălalt colţ al camerei, întinsă pe jos.
Am făcut odată greşeala să încerc să mă bag între ei.
Nu mai ştiu... cred că aveam doisprezece ani şi...
şi lui nu i-a păsat prea mult de asta. El...
Am crezut că o să mă omoare.
Iisuse Hristoase.
E, asta e, la naiba cu el.
Presupun că vei spune acelaşi lucru despre mine
când o să vă părăsesc.
Tu deja ne-ai părăsit, tată.
Ţi-am mai spus asta.
Ei bine, ai sărit destul de bine gardul ăla, pentru un profesor de colegiu.
Mda, ştii...
Nu mai sunt profesor de colegiu.
Am fost...
Am fost concediat.
Asta nu e mare lucru.
Universitatea a restructurat catedra de limba engleză.
Ştii, problema e că e al naibii de greu
să găseşti în perioada asta un loc de muncă ca profesor,
Am căutat şi...
şcolile nu fac angajări în perioada asta.
Mă rog, nu vreau să mai vorbesc despre asta.
Mă descurc eu cumva.
Nu te-ar interesa să lucrezi pentru mine ?
E, nu e cine ştie ce. Nu te pot plăti prea bine.
Salariul minim ?
Păi aş putea să-ţi dau mai mult de atât.
E în regulă. Sigur, da, e... în regulă.
Eşti sigur că te descurci într-o astfel de meserie ?
Cum crezi că m-am întreţinut pe perioada studenţiei ?
- Peter ? - Bună.
Eşti cu taică-tu ?
Bună, Ralph.
Ce e asta ?
Aceasta este o maşină de deszăpezit, nouă-nouţă.
Cred că ai putea să te descurci cu ea, să o foloseşti.
Nu ştiu, Sully.
Eu nu-mi pot permite aşa ceva.
Nu văd de ce nu. Nu m-a costat nimic.
Mda, e adevărat.
Atâta timp cât pot să o împrumut din când în când...
mai ales în cazul în care e o vreme ca asta.
Nicio problemă.
Tăticule, cred că cel mai bine ar fi s-o ţii în garaj.
- Acoperită cu o prelată. - Corect.
Sigur.
E un gest de mare generozitate din partea ta, Sully.
Plăcerea mea.
Îţi las uşa deschisă, Peter.
Mulţumesc, tăticule.
O, la naiba, am uitat de aspirina pentru mama.
Nu vrei să-i dai una din astea ?
O, nu ştiu, asta e...
Nu-ţi face griji.
Îţi va mulţumi.
Ascultă, în seara asta a fost destul de plăcut...
Mda.
Pot împrumuta un dolar ?
Nu.
Totuşi, poţi lua cu împrumut o gogoaşă cu jeleu.
Nu poţi împrumuta o gogoaşă cu jeleu.
Odată ce o mănânci, ea dispare.
Odată ce ai împrumutat un dolar, el dispare.
Mai degrabă ţi-aş cumpăra o gogoaşă cu jeleu.
Bună dimineaţa, tată.
Salut, frate, ce mai faci ? Bună dimineaţa, Cass.
Hei, nu mai ai încă una din astea pentru Will ?
Îmi pare rău, Peter... asta e ultima.
Nu te superi, nu-i aşa, Sancho ?
- Hei, ai văzut... ? - E în regulă.
Aduci astăzi copilul la lucru ?
Da. Mama a trebuit să se ducă cu Ralph la doctor.
Nu-ţi face griji. E cuminte.
Nu asta-i ideea. Tontule... dacă se loveşte ?
- Cum ? - Poate să cadă într-un şanţ.
Poate să calce într-un cui. Nu ştiu.
Ce e aşa amuzant ?
Nimic.
Vrei să îmi spui că îmi fac griji pentru el
şi nu mi-am făcut niciodată griji pentru tine ?
Ei bine, ai sărit o generaţie, nu-i aşa ?
Bine.
Nu aţi vrea să mergem ? Am ceva treabă de făcut în oraş.
L-aş putea lua pe Will cu mine.
Vrei ? Stai cu bunicul ?
În regulă. Excelent.
Haide, Sancho, să mergem la muncă.
Cum aş putea să mă duc la muncă cu el ?!
Pentru că îţi spun eu.
De ce te porţi aşa de frumos cu el ?
Nici măcar nu te place.
Ştiu...
Dar uşor, uşor, o va face.
Haide, şmechere.
Vrei să conduci ?
Vino aici... haide, hopa sus.
Aşa.
Doar să fii atent la piciorul meu vătămat, bine ?
Aşa.
Pune mâinile aici sus, pe volan. Aşa.
- Merge ? - Da.
Bine.
Vezi pe unde mergi ?
În regulă, acum eşti pe cont propriu, puştiule.
O, acolo...
Aşa. Înapoi... aşa.
Aşa.
Tremură.
Nu, nu tremură... vibrează. Aşa fac camioanele vechi, vibrează.
Mie îmi place. E un camion frumos.
Da, aşa este.
E un model drăguţ de camion, nu-i aşa ?
O factură...
Din ce perioadă ?
Nu, nu e nicio urmă de aşa ceva, Leon.
Îmi pare rău.
O să caut în continuare... dar nu promit nimic, bine ?
Bine. Pa.
Deci, ce se întâmpla aici ? Unde e Ruby ?
Din păcate, Ruby nu mai este.
A lăsat în urmă câteva dovezi ale iubirii sale.
Vrei un suvenir ?
Nu, nu vreau.
Deci, unde e tăntălăul ?
E afară, în anexă.
Mi-a spus că s-a schimbat în bine.
Zice că e alt om.
Sigur că da...
El cine e ?
El e Will. Este...
Ei bine, el e...
E cam timid, ştii cum e, aşa că nu...
- În anexă, nu ? - Da.
Ştii, când Ruby era aici, obişnuia să poarte o bluză transparentă,
aşa că, dacă vrei să îi iei locul...
Bine.
Care-i problema, bunicule ?
Ne mai vedem.
Salută-l pe Will.
Salut, Will.
Singura pe care o am este din 1992,
şi pe ea scrie... "Nu e..."
Scrie "Această nu este o factură", şi eu nu am de gând să o plătesc, clar ?
Ce ?
Vezi la ce sumă se ridică şi sună-mă înapoi, bine ?
Salut, Don Sullivan... hoţ de maşini de deszăpezit,
otrăvitor de câini, în secret tată şi bunic.
Ce-ţi mai fac biluţele ?
Atârnă, ca de obicei.
Vrei să stai jos ?
Numai să nu faci dezordine.
Bunicul tău îţi povesteşte despre cum fură el maşinile de deszăpezit ale oamenilor ?
Ar trebui să ne pară rău pentru un astfel de om.
Ştii, habar n-are pe unde îi sunt jucăriile.
E amuzant că acest câine te urăşte.
Mare păcat, nu-i aşa ?
Un foarte bun doberman, aflat acum într-o stare...
jalnică.
Pari plin de pipi şi de oţet azi.
Am vorbit cu Toby.
Îmi zicea că eşti într-o nouă etapa a vieţii.
Ai vorbit cu Toby ?
Da.
Nu m-a lăsat inima să-i reamintesc despre cine e vorba.
Tu... tu ai vorbit cu soţia mea ?
E, să lăsăm asta.
Probabil că nu face decât să împărtăşească vestea oamenilor pe care îi simpatizează.
Nu-mi spune că e gravidă.
Tăvălită ca o majoretă.
E, cred că acum vei vrea să fii naş.
Hei... nu pot fi şi tată, şi naş.
Trebuie să fii un nenorocit ca să faci aşa ceva.
Marele vânător alb face copii.
Ha !
Ei bine, mare şef, am venit aici cu ceva afaceri.
Am înţeles că ai primit o casă în stil victorian...
- Pentru a o renova. - Nu se poate.
Vom avea de muncă pentru şase luni, cea mai mare parte la interior.
Las-o baltă.
Acum trebuie să am grijă de fiul meu.
Nu-ţi răci gura de pomană, Sully.
Casa în stil victorian e o lucrare mare.
Am nevoie de oameni cu ambii genunchii sănătoşi
şi cel puţin o jumătate de creier între ei.
Un om cu o jumătate de creier nu ar lucra pentru tine.
Să nu mai vorbim de asta.
Ştiu prea bine cum e să propui ceva unui om ca tine.
Hai, barosane.
Capcana aia de şobolani a ta de pe Bowdin e încă în picioare ?
De ce ?
Haide.
Hai să mergem să aruncăm o privire.
Am o idee şi vreau să vorbesc cu tine despre asta.
Ţi se rupe inima, nu-i aşa ?
Ştii de cine-mi aduce aminte ?
De tine.
Mda, e trosnit destul de bine.
Aşteaptă aici, bine, Will ?
Ai grijă la trepte, bunicule.
Hei, hei, Sully.
Hei, Sully, aşteaptă un moment.
De ce nu spargi unul din ochiurile alea de geam, apoi bagi mâna şi deschizi uşa ?
Ştiu eu ce fac !
Să nu spui nimic !
Scuză-mă.
Nu ştiu ce să zic.
S-ar putea să-i datorez scuze lui Rub.
S-ar putea să nu fie cel mai prost om din Bath.
La naiba, Sully, ai fi putut salva casa asta.
Ai fi putut să o renovezi un pic şi ai fi închiriat-o.
La naiba, ai fi putut s-o vinzi... să bagi banii în buzunar.
Dar tu ai lăsat-o pur şi simplu să putrezească.
Aşa te-ai putut răzbuna pe bătrânul tău, nu ?
De cât timp e mort, 30, 35 de ani ?
Încă mai ţii socoteala ?
Ei bine, am o veste bună:
ai câştigat.
Asta ar putea fi cea mai mare realizare a ta, Sully.
Îţi propun o afacere.
Tu îmi vinzi aceasta pardoseală la un preţ rezonabil
şi eu vă dau lucrarea de la casa în stil victorian ţie şi celor doi papiţoi.
Sully.
Te simţi bine ?
Ia-o.
Ce ?
Ia-o. Doar...
Ia ce vrei.
Dă-i banii lui Peter, bine ?
Hei, unde e puştiul ?
Will ?
Doar nu crezi că am uitat de tine, nu-i aşa ?
Ei bine, eu... nu am vrut asta.
Vrei să intri ca să vezi unde am crescut eu ?
Ţi-ar place.
Bine, tu decizi.
Poţi intra cu mine sau...
Sau te poţi duce înapoi la tatăl tău.
Bine.
Bine, ce ?
Mă duc la tata.
Sigur. Bine. Să mergem.
Tatăl tău e acolo.
Hei.
E în regulă.
Ai uitat de el ?
Ei bine, nu puteau fi mai mult de două-trei minute.
Da, dar probabil că pentru el a părut mai mult.
Poate că i s-a părut că e pentru totdeauna.
Ştii, tu... Dumnezeule, ar fi trebuit să-mi dau seama.
Nu o să te schimbi niciodată, nu-i aşa ?
Aş vrea să vorbesc cu Will.
Aş vrea să vorbesc cu nepotul meu.
Hei, barosane.
Am cam zbârcit-o astăzi, nu-i aşa ?
Vreau să spun, ai fost destul de speriat, nu ?
Ştii ce făceam când eram de vârsta ta şi mă speriam ?
Încercam să fiu curajos pentru un minut,
iar data următoare, încercam să fiu curajos pentru două minute.
Ce te speria ?
Nu-mi amintesc, dar...
atunci când vei avea vârsta mea, nu-ţi vei mai aminti nimic nici tu.
Poftim.
Poţi cronometra.
Când limba face un tur complet... va fi un minut.
Face încă un tur... vor fi două minute.
Apoi poţi spune cât timp ai fost curajos.
Poftim.
Mulţumesc.
Cu plăcere.
Pot să te întreb ceva ?
De ce ai făcut-o...
De ce ne-ai părăsit ?
O... de unde naiba să ştiu ?
A fost...
o greşeală.
Eu şi maică-ta împreună a fost doar o greşeală.
Ce ai vrea să spun ?
Că am fost un tată degenerat ?
Nu eram lângă voi prea mult, îţi aminteşti ?
Nu eram lângă voi. Deloc.
Satisfăcut ?
Bine, dar...
dacă nu ai fost tată pentru mine, cum se face că eşti bunic pentru Will ?
Pentru că trebuie să încep de undeva.
Mai trăieşti, bătrânico ?
Nu ai murit în somn...
Ce să întâmplat ? Ce ţi-a spus ?
Dacă îţi spun, îmi promiţi că nu-i spui fiului meu despre asta ?
Nu, nu pot promite aşa ceva.
Ei bine, atunci nu-ţi voi spune.
Să mergem.
Nu-i nevoie.
Bine, nu-i spun.
Acum îmi spui ce s-a întâmplat ?
A fost un accident vascular cerebral.
- Ce ?! - Un accident vascular cerebral.
Unul micuţ, doar atât.
Nu e ceva neobişnuit la oamenii de vârsta mea,
dar mi-a dat să iau medicamente şi mi-a spus că, dacă sunt atentă,
nu e niciun motiv să nu trăiesc încă mult timp de acum încolo.
Îl sun pe Clive junior chiar acum.
Nu, nu, Donald, mi-ai promis.
E fiul tău. Are dreptul să ştie.
Donald.
Dacă-i spui lui Clive despre asta, mă va duce la un azil de bătrâni
şi nu voi putea face nimic să-l opresc.
Ştii că am dreptate.
Şi dacă el face aşa ceva, nu cred că voi putea suporta.
Bine, dar...
tu...
vei avea nevoie de cineva care să aibă grijă de tine.
Am pe cineva care are grijă de mine.
Nu, nu. Nu e adevărat.
Nu cred că asta-i o idee bună.
Încă mai mai pariezi la cursele de cai ?
- Ce, pariul pe primii trei ? - Da. Ai câştigat vreodată ?
Nu încă.
Dar încă pariezi.
Da, sigur, voi câştiga mai devreme sau mai târziu.
Bine... exact asta simt eu în legătură cu tine.
Acum, vrei te rog să mă duci acasă ?
Mulţumesc, Donald.
Aş fi vrut să nu-mi fi spus că sunt şobolani acolo jos.
- Ştii ce aş mai vrea ? - Ce ?
Aş vrea ca o companie de prestigiu să vină în oraşul nostru,
să ne plătească salarii mari.
Am putea lucra la interior.
Gata cu Carl Roebuck.
Ştii ce aş mai vrea mult de tot ?
Aş vrea tare mult ca Peter să înceteze să-mi mai spună "Sancho."
Nu-mi place apelativul ăsta.
Adevărul este că aş vrea ca Peter să plece.
Ce ?!
Am spus că aş vrea ca Peter să se întoarcă acasă la el.
Îmi plăcea mai mult atunci când eram numai noi doi.
Nu-mi place că vorbeşti cu el tot timpul.
Ştii, de obicei ne era bine împreună.
Acum, el e mereu prezent.
E fiul meu.
Sst. Vine.
Salut, Sancho.
Vezi ce vroiam să spun ?
- Ai avut noroc ? - Da. Cred că am găsit casă.
- Bună. - Ce ?
Un apartament cu două dormitoare, pentru mine şi pentru Will.
E într-o zonă bună, chiria e rezonabilă.
Vrei să spui că... te vei muta aici ?
Mda. Sunt destul de hotărât.
El are de gând să... locuiască aici, să lucreze cu noi, de acum înainte ?
Se pare că da.
Bine, dar nu e suficient de lucru pentru toţi trei.
Lasă-mă pe mine să-mi fac griji de asta.
- Ei bine, mie nu-mi place. - Ţie nu trebuie să-ţi placă.
Sully, îmi dai şi mie o bere ?
De ce mă întrebi pe mine ?
Pentru că tu eşti şeful.
Întreabă-l pe el ! El a cumpărat berea.
Poftim, Sancho.
Hei, unde pleci ?
Îmi dau demisia.
Rub !
Rahat.
Vino înapoi.
Tată... tată, eşti cu maşina pe trotuar !
Stai calm.
Uite şi tu !
Ai mai văzut vreodată pe cineva atât de încăpăţânat ?
Da.
Nu pot să înţeleg.
Tot ce trebuie să facă este să se bage după ceva şi noi o s-o încurcăm.
O, aş spune că am încurcat-o oricum.
Sully, eşti pe trotuar !
Scuteşte-mă, Raymer.
Ăsta nu e un loc unde să parchezi, Raymer.
Destul !
Ieşi din maşină imediat, Sully !
Distracţia s-a terminat... Am de gând să te arestez.
Ăsta e momentul în care un tip deştept ar coborî din maşină.
- Hai, tată. - Treaba ta.
Stai !
Iisuse, tată !
Nu-l va folosi niciodată.
A tras cu arma ?!
Da, cred că asta a fost o împuşcătură.
Dacă am de ales, aleg să ne predăm.
Puţoi nenorocit !
Ei bine ?
Nimic.
Bun.
Pentru o clipă, am crezut că ai unele obiecţii.
Nu te-am avertizat eu că se va întâmpla ceva de genul ăsta ?
- Clive... - Nu-i aşa ? Omul e nebun.
Sunt sigură că există o explicaţie.
Ce explicaţie poate fi pentru atacarea unui poliţist ?
Acum ar trebui să fiu recunoscător că nu a luat-o razna aici, în casa asta.
Vreau ca Donald Sullivan să plece şi vreau s-o facă imediat.
Şi dacă nu va pleca, îl arunc eu afară.
Nu-mi place ce spune,
dar, pentru prima dată în viaţa lui, Banca are dreptate.
Am dat-o în bară.
Se pare că voi petrece o...
mică vacanţă pe cheltuiala oraşului, aşa că ar fi mai bine să îţi cauţi alt chiriaş.
Eu nu vreau alt chiriaş.
M-am simţit bine cu tine.
Recunoaşte, Beryl, nu sunt omul potrivit.
Poate că amândoi vom învăţa din asta că nu e bine să facem pariuri riscante.
Ce crezi ?
Ce e sigur e că nu se simte atmosfera Crăciunului.
Ia-l pe Rub să te ajute cu duşumelele alea.
- Să nu uiţi. - Bine.
Poţi să-l duci întotdeauna la masă la localul ăla ieftin, să ştii.
Da.
Ştii să foloseşti un fierăstrău circular ?
Mai bine decât tine.
Mă îndoiesc.
Cât timp crezi că îţi va lua să termini lucrarea ?
Câteva zile.
- Bine, ia-l pe Rub... - Ia-l pe Rub să te ajute...
Ţi-am dat cheile de la Ford ?
Acum o oră şi jumătate.
Dacă ai probleme cu ea, du-o în vale, la staţia Texaco.
E un tip acolo, îl cheamă Harold.
El e proprietarul. Spune-i că eşti fiul meu.
Da. Dacă ai probleme, spui numele lui taică-tu.
Uşile ţi se vor deschide brusc.
Nu pot să cred că va dura aşa de mult până o să mă scoţi din puşcărie.
Nu da vina pe mine... Sunt evreu.
Nu e sărbătoarea mea.
Evreu... pe bune ?!
Nu ştiam asta.
Cum se face că nu eşti inteligent ?
Cum aş putea să încep procedura de a te scoate din închisoare
când tu nici nu ai intrat ?
Ai dreptate.
Un condamnat poate avea o ultimă dorinţă, nu ?
Am maşina aici în spate.
Ce zici dacă noi doi ne urcăm în maşină şi ne dezbrăcăm,
doar aşa, ca să vedem ce se întâmplă ?
De acord.
Nu ai niciun fel de mândrie ?
Du-te la închisoare, Sully. Acolo ţi-e locul.
Uite, fiu-tău a adormit.
Nu l-am mai văzut aşa de când avea şase luni.
Înduioşător, nu-i aşa ?
Ţi se rupe inima.
Scularea.
O, Doamne...
Hai să mergem.
- Plăteşti tu, nu-i aşa ? - Plătesc eu.
- Te simţi bine ? - Da.
Wirf te va scoate de acolo în câteva zile.
Ştii, Ralph a fost un tată bun pentru tine.
Da, a fost.
Ai întors-o bine.
Şi tu.
Vrei să-ţi povestesc ceva amuzant ? N-am mai spus-o nimănui.
După ce am ieşit din armată, am fost la colegiu pentru vreo şase luni.
Chiar mi-a plăcut.
De ce ai renunţat ?
Am spus că mi-a plăcut. Nu am spus că eram la locul potrivit.
Bine, dar care e locul tău potrivit, tată ?
Uite, acolo.
Cel puţin în seara asta.
Vrei să intru cu tine ?
Nu.
Bine.
Ei bine, o să ies înainte să-ţi dai seama.
Hei !
Ai grijă de Wirf, bine ?
Şi de domnişoara Beryl.
Bine.
Ai grijă cu gogoşile cu gem ale lui Rub.
Nu va fi uşor să-ţi ţin locul, nu-i aşa ?
Nu te aştepta să le faci pe toate bine de la început.
Nici eu nu le-am putut face bine de la început.
Dar mi-ai dat cuvântul tău.
Oamenii de aici se bazează pe tine.
Eu mă bazez pe tine.
D-le Peoples, avem vreun act semnat ?
Acum ascultă-mă, asta nu e ceva personal.
Ştiu cât de mult v-aţi dorit voi ca acest lucru să se întâmple,
dar ţi-o spun direct că afacerea asta nu va merge.
De ce ?
Ei bine, adevărul este că am făcut calculele
şi nu se bagă nimeni.
Dar tu nu înţelegi.
Oamenii ăştia au cumpărat o mie de acri de teren fără valoare din cauza ta.
O, greşeşti, Clive.
Acei oameni au cumpărat pământul ăla din cauza ta.
Tu le-ai promis că e o investiţie sigură.
Ei bine, ne-am cam înşelat în privinţa asta, aşa-i ?
Dar...
Mi-a părut bine să vorbim. Noapte bună.
Crăciun fericit, d-le Peoples.
Crăciun fericit.
Mulţumesc, Ollie.
Doamne, iubesc orăşelele mici.
Unde altundeva în lume ar lăsa un tip să iasă din închisoare pentru trei ore
ca să fie purtător de coşciug la o înmormântare ?
Mda.
- Ai apărut în faţa judecătorului ? - Nu... După-amiază.
Cum ai de gând să pledezi ?
Nebunie temporară.
Voi spune că pastilele pe care mi le-ai dat m-au făcut să nu mai ştiu de mine.
Haide, fetelor, să începem.
- În regulă. - Haideţi, unu, doi, trei.
Ei bine, probabil că te simţi minunat.
De ce ar trebui să mă simt minunat ? Sunt în închisoare...
Maşina s-a stricat...
Am mai puţin de 40 de dolari pe numele meu.
Da, dar pariul pe primii trei clasaţi, pe care l-ai făcut în ultimii zece ani,
a ieşit în cele din urmă.
Hei, fii atent !
- Pariul meu ? - Da.
Vrei să spui, ceea ce pariam eu zilnic ?
A ieşit acum două zile.
Am fost în închisoare. Nu am pariat.
Nu ai lovi un tip cu ochelari, nu-i aşa ?
Acum mai crezi în noroc ?
Norocul nu are nimic de a face cu faptul că tu erai în închisoare.
Ai auzit de Clive junior ?
- Nu, ce ? - Şi-a luat tălpăşiţa din oraş.
- Hei ! - Ho...
- Dle Sullivan, ai puţin respect. - Ce ?
S-a ales praful de banii investiţi în proiectul imobiliar.
Banca s-a ales cu tot pământul ăla fără valoare.
Aşa că el a dispărut.
Bine, şi domnişoara Beryl ?
Nu e prea bine.
Doamne...
Se duce omul la închisoare câteva zile şi se alege praful de tot oraşul.
- Sully ? - Da, Ralph ?
Ascultă, îţi aminteşti de maşina de deszăpezit pe care mi-ai dat-o ?
Da ?
Ei bine, cineva a furat-o azi-noapte, chiar din garaj.
Am... am acoperit-o cu o prelată, aşa cum mi-ai spus...
Nu-ţi face griji. Ştiu exact unde s-o găsesc.
Să crezi tu.
Ei bine... din nou împreună, dle Sullivan.
Ce-ţi face genunchiul ?
E făcut praf.
Onorată instanţă.
Ei bine, se pare că asta nu te-a domolit cine ştie ce.
Nu te-a oprit să pocneşti poliţişti sau chestii de-astea.
- Onorată instanţă... - Dle Wirfley, nu.
Câteodată lucrurile trebuie tratate serios
şi acesta este unul din acele momente.
Acum...
- Tu ce mai faci, Wyatt Earp ? - Onorată instanţă...
Aceeaşi recomandare: lucrurile trebuie tratate serios.
Spune-mi, ce faci tu de obicei când cineva încearcă să-ţi dea un pumn ?
Mă feresc.
Data viitoare, aşa să faci.
Este adevărat că ai tras cu arma ?
Onorată instanţă, a fost un foc de avertizare.
Ştii pe cine ai avertizat ?
Pe o bătrânică care stătea pe canapeaua ei, la vreo două clădiri distanţă.
Ollie...
ştii părerea mea despre înarmarea cretinilor.
Dacă îi dai unuia armă, va trebui să le dai la toţi,
altfel nu va fi o treabă prea bună.
Onorată instanţă, poliţistul Raymer este suspendat acum.
Ar trebui să fie anesteziat.
Onorată instanţă ! Aş dori doar să spun, şi ceea ce această ţară...
Raymer, taci dracului din gură.
Băiete, nu aş sta aici prea mult timp.
O să-ţi îngheţe puţulica pe scările astea.
O, am uitat... e prea mică.
Şi a ta e la fel.
Asta pentru că o ţin pliată.
Vrei să ştii de câte ori o împăturesc ?
Ar durea dacă ai ţine-o împăturită.
Nu şi pe mine.
Ştii ce aş vrea ?
Nu. Ce-ai vrea ?
Aş vrea să fim în continuare prieteni.
Suntem, Rub.
Ştii ce aş vrea eu ?
Aş vrea să ne ridicăm fundurile de aici.
Hai să mergem la bar şi să jucăm un poker.
Ce zici ?
Şi... şi cu...
Peter ?
Hei, uită-te la mine.
Peter e fiul meu...
şi tu eşti prietenul meu cel mai bun, bine ?
N-o să începi să plângi, nu-i aşa ?
Trebuia să fi rămas în puşcărie.
Merg cu 40.
O, Doamne.
Merg şi eu. Nu vreau să intru, dar o fac.
Bine, fraiere. Ne mai vedem noi...
şi...
o să te curăţ.
Joacă la cacialma.
La naiba, Birdy, închide uşa. Sunt dezbrăcat !
Poate c-ar fi trebuit să joci poker mai bine.
Jocko.
Merge şi el.
O, mulţumesc, Birdy.
Nu-i arăta cărţile, Rub.
Cu sec.
Culoare cu as în coadă.
Uitaţi-vă şi plângeţi, băieţi.
Ful de dame.
De ce nu ?
La naiba, de ce nu ar fi asta noaptea
când pierd toate nenorocitele de mâini din acest joc.
S-a ales praful de nenorocitul ăla de proiect imobiliar...
M-am împotmolit cu paisprezece case nenorocite, construite pe jumătate,
pe care nu voi putea niciodată să le termin...
şi colac peste pupăză,
din anumite motive, Toby are obiecţii vis-a-vis de noua mea secretară.
A cui e arma aia ?
E a ta, cap-sec. Era înainte a ta.
La naiba, trebuia să părăsesc acest joc de acum două ore.
Bun, jocul e cu şapte cărţi.
Se joacă cu toate cărţile şi popii bat tot.
O, haide, Jocko.
Ce e cu toate regulile astea ? Putem să jucăm un poker normal ?
De ce se holbează aşa la mine ?
Pentru că eşti un tip arătos, Rub.
- Nu sunt. - Ba eşti.
Carl, nu e arătos tipul ăsta ?
Da, este.
Sully, ar trebui să te opreşti la casa de pe strada Bowdin,
când te duci spre casă.
- O, e vreo problemă ? - Nu, nu e nicio problemă.
Ţi-am lăsat ceva acolo.
Spiritul Crăciunului, ca să zic aşa.
Jocko.
Ai vreuna din pilulele alea galbene la tine ?
De ce, te doare piciorul ?
Nu.
Pentru Carl.
O, Doamne.
Poftim.
Două bilete... Hawaii. Tu şi cu mine.
Toby...
Există o explicaţie logică pentru asta.
Pe bune ?
Ei bine ?
Hawaii ?
Fără glumă ?
Fără glumă.
La naiba, Sully, când ţi s-a întors norocul...
apăi s-a întors bine.
Norocul nu are nimic de a face cu asta.
Va trebui să-mi iau un costum nou de baie.
În locul unde mergem nu vei avea nevoie de nimic.
Am destul ulei de cocos pentru amândoi.
Eu te ung pe tine şi tu pe mine.
- Da, asta e ideea. - O, pentru numele lui Dumnezeu, Toby...
Eşti însărcinată.
Poţi fi naşul.
Taci, Sully !
Cer însorit.
Plaje de nisip.
Fără zăpadă, fără camionete stricate.
O, da.
La naiba, Carl, ai de gând să-l laşi să plece aşa ?
A, nu-ţi face griji, Ollie.
N-o să se bage în asta niciodată.
Punem pariu ?
Mă retrag, băieţi.
Pun pariu.
Pun pariu că o să te urci în avion, din răutate.
Dar atunci ştii ce urmează să se întâmple, Sully ?
Undeva deasupra Kansas-ului, Toby va începe să plângă,
şi aşa cum poată să-ţi spună şi fosta ta soţie, Sully,
tu nu te descurci prea bine cu rahatul ăsta.
Rub...
în circa un minut, nenorocitul ăsta
va realiza că a făcut cea mai mare greşeală din viaţa lui.
Dacă încearcă să ne urmărească, împuşcă-l.
Sully.
Ai ceva de spus ?
Nu.
Bine.
- Toby... - Nu, nu.
Te rog, nu.
Vreau să îţi mulţumesc că te-ai gândit mine.
Mda.
Eu...
Ştii, acum ceva timp aş fi putut...
aş fi putut...
dar...
tocmai am aflat că sunt bunicul cuiva.
Sunt tatăl cuiva şi...
şi poate că... pe deasupra, sunt şi prietenul cuiva.
Deci...
Da.
Eşti un om între oameni.
Ştiu, nu e un compliment.
Nu, de data asta este.
Cum se face că întotdeauna înţelegi greşit ?
Eşti...
cea mai...
frumoasă femeie din Bath şi...
vei fi şi cea mai frumoasă femeie din Hawaii.
O să te descurci.
Mulţumesc.
Ne-ar fi fost minunat de bine împreună.
Da, cred că da.
Să nu-mi spui că chiar ţi-au dat drumul din puşcărie.
Hei, ce faceţi aici, băieţi ?
L-am dus pe Will la noul apartament, ca să-şi poată vedea camera.
I-a plăcut.
Ne întorceam acasă la mama. Am văzut camioneta ta afară.
La mulţi ani.
E cu o zi sau două prea devreme, dar... o să se întâmple oricum.
Mulţumesc.
Pentru viaţa cea bună.
Asta numeşti tu viaţă bună ?
Aşa arată, din punctul meu de vedere.
Mi-am dat seama că am uitat să-ţi dau cadoul de Crăciun.
Sun-o pe nevastă-ta.
Telefonul e chiar acolo.
- Nu înţelegi... - Fă-o !
Bună, eu sunt.
Da.
Eu... Ştiu.
Hei, nu mai plânge.
Tată, pot şi singur să mă descurc cu asta.
Vrei să păstrezi piciorul meu, nu-i aşa ?
Tu nu ai nevoie de un picior, ai nevoie de un papagal.
Să-i dăm piciorul înapoi ?
Vrei să i-l dai ?
Nu e ceva viu... N-o să te muşte.
Mai ai cronometrul ăla ?
Vrei să vezi dacă funcţionează ?
Haide.
Crezi că... ?
Mulţumesc.
Will ! Maică-ta vrea să vorbească cu tine.
Mamă ?
Rahat.
Ştii, cred că sunt prea bătrână pentru meseria asta.
Cum aşa ?
Parcă arăţi mai bine acum.
Aşa este. Fac progrese, oameni buni.
Barman, încă un rând, te rog.
Ascultă, am nevoie de o favoare.
E ceva serios.
Proprietara ta. A făcut ceva pentru tine.
Ce ?
Eşti din nou stăpân pe casa de pe strada Bowdin.
Ţi-a plătit impozitele restante.
Şi tu ai lăsat-o ?
Am încurajat-o.
Perfect ! Ea a plătit impozitele, acum ea e proprietara.
Ţi-am spus că nu vreau să am nimic de-a face cu casa aia.
Aici nu e vorba despre ceea ce vrei tu.
Nu dau o ceapă degerată pe ceea ce vrei tu.
Aici vorbim de nevoie.
Clive junior s-a dus, nu mai vine înapoi.
Asta e favoarea de care vorbeam:
când îţi va spune...
să fii recunoscător.
Fă-o să se simtă bine.
E prea mult ce te-am rugat ?
Sully, dacă nu faci asta, nu mai vorbesc niciodată cu tine.
Vorbesc serios.
Tată ?
Tată.
Da ?
Tu şi Rub puteţi să vă descurcaţi fără mine câteva zile ?
Rub poate cu siguranţă.
Dar tu ?
Bine.
Ar putea fi mai mult de câteva zile.
Ei bine, vezi ce probleme ai, gândeşte-te ce aş face eu şi apoi...
Faci exact pe dos.
Voi ţine minte asta.
O, aproape că am uitat.
- Ce e asta ? - Poftim. Ce crezi că e ?
Este un bilet de pariu pe primii trei clasaţi.
Biletul de pariu ?
Cel câştigător ?
Câţi bani ?
5.800 de dolari.
Tu ai pariat ?
Mi-ai spus să pariez, nu-ţi aminteşti ?
Chiar înainte de a intra la închisoare.
Ce zici de asta ?
Inteligenţa, munca din greu şi frumuseţea au dat în cele din urmă roade.
Şi ce să vezi, am trăit să o vedem şi pe asta.
Strada Bowdin. Să nu uiţi.
Hei, vei regreta amarnic dacă încerci ceva !
Tu l-ai nenorocit, tu să ai grijă de el.
O, nu... pentru nimic în lume.
Tu cine eşti ?
Am reparat balustrada de la verandă.
Pot să intru şi să-mi scot cizmele ?
Desigur, Donald.
Se pare că tu eşti singurul om din oraş care o să-mi fie proprietar.
Sper că nu ai închiriat camera mea cât am lipsit.
Nu încă.
Apropo, care sunt regulile privitoare la animalele de companie ?
Nu sunt sigură.
Ei bine... ne înţelegem noi cumva.
Vroiam să beau o ceaşcă de ceai.
- Vrei şi tu ? - Nu. Nici acum, nici pe viitor.
Îmi pare rău de Clive junior.
Mulţumesc, Donald.
Mă tot gândesc că, într-un fel, l-am dezamăgit.
Tu l-ai crescut, cel puţin.
Mai mult de-atâta nu pot să spun.
Se zvoneşte prin oraş că ai făcut o faptă bună.
Ţi-ai băgat nasul unde nu-ţi fierbe oala.
Ştiu asta.
Sunt o femeie bătrână, totuşi. Sunt îndreptăţită.
Ei bine, eşti iertată.
Mulţumesc.
Eşti sigur că nu vrei să te servesc cu o ceaşcă de ceai ?
Nu, de cât ori să-ţi spun ?
Oamenii îşi schimba uneori părerea.
Mă tot gândesc că şi tu ai putea.
Tu faci asta ?
Poţi şi tu să intri.
SFÂRŞIT
Subtitrare descarcata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania